Inga poäng. New York Mets ska slå i första perioden på Shea Stadium.
Mets och Cubs möts igen i morgon. Sändningarna börjar klockan två.
Tom O'Hara har ett genomsnitt på 289 och har g jort 22 homeruns.
Vilken fullträff! Bollen går mot planket!
Tunney rundar tredje basen och gör ännu en...
KLM:s flyg KL644 från New York och London har just landat vid gate 24.
Personalmeddelande: Säkerhetsvakter och sjukvårdspersonal-
-ombeds att genast bege sig till det ankommande fIyget vid gate 24.
Jag upprepar: säkerhetsvakter och sjukvårdspersonal...
Jag avskyr brev i vilka man beordrar mig att samarbeta med främlingar.
I synnerhet med yngre medlemmar ur en utländsk polisstyrka.
-Det var inte jag som skrev det. -Vad vill USA veta om vår droghandel?
Största delen av allt heroin som lämnar Holland dyker upp i USA.
-Och det tänker ni sätta stopp för? -Nej, det kan jag försäkra er om.
Jaså, det kan ni?
-Nå, vad är er syn på saken? -För två dagar sedan-
-mördades tre personer för att de stulit heroin som vi vet kom härifrån.
De jobbade på firman Schulster, som importerar från Holland.
-Kallar ni det bevis? -Nej, sir.
Vad vill ni uppnå här i Amsterdam?
Jag vill hitta källan.
Är det allt?
Vi har inte haft speciellt stor framgång hittills, mr Sherman.
Vi vet att det kommer i hela partier som delas upp, men inte var eller hur.
Vi kan ju luta oss tillbaka och låta amerikanerna lösa det - som i kriget.
-Det är en vacker stad. -Så roligt att ni trivs...
-...efter en så händelserik dag. -Det var inte jag som dödade Duclos.
Det märkte vi på flygplatsen. Men vi vet väldigt lite om mannen-
-bortsett från hans namn och att han kom från London.
-Han verkar ha mött ert plan. -Ja, han var en av våra.
-Duclos måste ha vetat något. -Nu har vi förlorat det.
Kanske det.
Det sägs att ni har varit holländsk medborgare.
Ja, vi flyttade till US A när jag var ganska liten.
-Sherman? Ska det vara holländskt? -Vi bytte. Det var enklare att uttala.
Hur ber man om ursäkt å andras vägnar?
Han pensioneras snart och ser inte fram emot att behöva odla tulpaner.
Sherman, vi känner till era metoder.
Men här lyder alla under lagen, inklu- sive jag själv. Ni är inget undantag.
Jag har bokat ett rum. Sherman.
Vi har redan sett Anne Franks hus. Vad sägs om Rijksmuseum?
Det har vi redan sett. Det var det med Rembrandts tavlor.
-Välkommen till Amsterdam. -Tack.
-Rum nummer 616, mr Sherman. -Tack.
-Låt dem stå. Jag skickar upp dem. -Det behövs inte.
Rum 616.
TYNGDERNA?
Hallå där, älskling!
Hej, älskling! Amerikan? Engelsk?
30 gulden för dig, älskling.
Kom hit.
-Nå? Kontaktade han någon? -Jag tappade bort honom.
Du menar att han visste att han var förföljd och vilseledde dig?
-Ja. -Bravo. Du får ingen mer chans.
Du känner till hans rykte. Effektiv. Gör inga misstag. Obarmhärtig.
-Vem är det? -Sherman.
Hej, Sherman...
-Sist vi sågs var det Paul. -När kom du hit?
Med lunchflyget. Det var fullt. Om Washington ändå betalat förstaklass...
-Blev du förföljd hit? -Någon försökte. Och du?
Nej.
Naturligtvis. Ingen utanför Washington vet att du jobbar med det här fallet.
-Hur många vet om att du gör det? -Den lokala polischefen De Graaf.
Bortsett från honom är det bara Jimmy Duclos.
Ingen av dem skulle säga något.
-Paul, har du bekymmer? -Jimmy Duclos är död.
Han blev skjuten när han mötte mig på flygplatsen.
Polisen säger att en flicka var med. Kan du ta reda på vem hon är?
Jag ska försöka.
-Vet du vem som förföljde dig? -Han gick till ett magasin i hamnen.
Det stod Morgenstern på dörren.
-Vill du att jag går dit? -Nej, jag gör det.
Jag vill att du ligger lågt. Inte ens polisen får veta att du är här.
De här typerna, vilka de nu är, är mördare.
Det kommer att bli tufft, Maggie.
Hur mår Joanna?
-Hon är otroligt lycklig. -Så roligt.
Ja, vi skiljdes förra året.
Då börjar jag med att leta efter Jimmys flickvän.
Stå still! Rör dig inte!
Händerna på bordet!
Vem skickade dig?
Vänd dig om.
Jag ställde en fråga. Vem skickade dig?
Upp med händerna. Ovan för huvudet.
Högre! Vänd dig om.
För sista gången - vem skickade dig?
-Ha det så trevligt. -Tack.
616, tack.
-Mr. Sherman? -Min nyckel, tack.
Tack så mycket.
-Vi skulle kunna åka på en båttur. -Jag skulle bara bli sjösjuk.
Då blir det väl till att stanna inne i kväll, antar jag.
-Synd. Vi kunde ha tagit en drink. -Det är det enda du tänker på.
Ring polisen. Hämta en filt.
Hon träffade Jimmy Duclos för två veckor sedan.
Hon heter Astrid Lemay och jobbar på nattklubben Bella Nova.
-Vad gör hon? Strippar? -Nej, hon blåser folk.
Hon får kunder att köpa dyra drinkar och lovar sen att möta dem utanför.
-Vilket hon inte gör. -Nej.
-Jag vill prata med henne. -Jag hittar henne.
Rhenpråmar, hamnen och dockor.
Där borta har vi själva stan.
Där ligger vårt kungliga palats. Är ni gift, mr Sherman?
-Jag har varit gift. -Några barn?
-Nej. -Klokt.
-Det är ingen värld för oskuldsfulla. -Vad menar ni?
Jag vill visa er något. Kom.
Trudi...
Hälsa på mr Sherman. Annars får du gå upp på ditt rum.
-Nej, pappa. -Då gör du som jag säger.
-Hej. -Hej.
-Holländskt gin. Skål! -Nu förstår jag varför vi är här.
Hon kallar mig pappa, men hon är min brorsdotter.
Vi jobbade ihop i Curaçao. Han och hans fru dog i en bilolycka förra året.
-Hur gammal är hon? -Ingen fara. Hon förstår inte.
Officiellt 24, mentalt 4-5 år.
När hon var 16 var hon en intelligent flicka. Sen fick hon prova på heroin.
På sex månader var hon uppe i 5 gram om dagen.
Inom ett år låg hon i ett syretält, så här nära döden.
Hon klarade sig, men någonstans på vägen blev hon 12 år yngre.
Hon lämnade sjukhuset som barn på nytt - för evigt, antar jag.
Trudi! Kom hit.
-Är hon sköterska? -En gammal tro tjänare.
Mina föräldrars hushållerska från ön Huyler i Zuyderzee.
-Nå, känner ni för att jobba i kväll? -Naturligtvis.
-Hur länge har ni jobbat med droger? -Alltför länge.
Så känner vi allihop.
Så här ser framtiden ut. Trevliga ungdomar. De gör ingen förnär.
Bara en oförarglig haschrökarkväll. Ingen tror att de ska bli beroende.
De tror att det fortfarande finns en framtid.
Inom ett år går hälften på tunga droger, nästa år är tre av tio döda.
Han kom precis in. Johann Gerber. 19 år.
Jag visar inte ansiktet. Han har legat i kanalen för länge.
Detta är...få se nu...Hans Rosenmeyer. Kan ni hålla den här, tack?
-16 år. -Full av heroin. 16 år.
-Vad är det för blåmärken? -Han föll från taket på ett magasin.
Får jag se?
-Vad gjorde han där uppe? -Vem vet vad vraken hittar på.
-Jag kan visa er var det ligger. -Nej, jag går nog och lägger mig.
Naturligtvis.
-Schulster, New York? -Ja.
Biblar i ett souvenirmagasin. Konstigt.
Marianne? Var fick du tag i den här boken?
Från han som förföljde mig. Hur är det med din berömda intuition?
Bara bra.
-Vad betyder då Marianne? -Det är namnet på en båt.
En whisky, tack.
Tack.
-Fröken Lemay? -Ja.
Jag ville vara säker på att det var ni.
Gå inte. Kom och sätt er.
Vem är ni? Hur visste ni att jag var här?
-Jag fick höra det. -Vad vill ni?
Jimmy Duclos var min vän. Jag ville möta den som talade med honom sist.
-Jag vet inte vem som dödade honom. -Jag vill bara veta varför.
Av samma anledning ni lär bli dödad om ni inte slutar ställa frågor.
Den här statyn är förstås av ett senare datum än själva kyrkan.
Konstnären bor numera i Italien.
Nu måste vi gå tillbaka till bussen i hörnet av parken.
Vi hinner precis äta lunch innan vi ger oss av till Haag.
Hon gick direkt hit. Den enda hon pratade med var en kvinnlig anställd.
-Hur såg hon ut? -En ungmö med väldigt sträng blick.
Jag går in och tittar senare.
Mr Sherman? Goddag, mr Sherman.
Hej, Trudi. Vad gör du här? Är du ensam? Var är Herta?
Herta är borta.
-Hej. -Hej.
-Vem är du? -En turist.
-Är du mr Shermans vän? -Vem då?
Det är jag som är Sherman. Det är bäst att jag följer dig hem, Trudi.
-Jag vill inte åka hem. -Vad sägs om en taxitur?
Å, kan vi åka taxi?
-Blir det bra här? -Ja. Champagne.
En whisky, tack.
-Jag ger honom inga mer pengar. -Är det därför du ska träffa honom?
Han måste förstå. Det kan inte fortsätta så här. Jag blir skuldsatt.
Du kan få så mycket pengar du behöver till George - och dig själv.
Jag är alltid generös när det är något jag verkligen vill ha.
Jag behöver det! Du ville att vi skulle träffas och så får jag bara 20 gulden!
Jag vet att du har nåt där!
Får jag inga skaffar jag dem på annat håll, och det kommer jag att göra!
-Kan ni inte sluta förfölja mig? -Nästa gång låter jag er bli rånad.
Han är ingen tjuv, utan min bror. Lämna oss ifred!
Herregud!
Lemay?
-Ursäkta. Har ni problem? -Nej, hurså?
-Jag tyckte jag hörde nåt i kyrkan. -I kyrkan?
Ja, i min kyrka. Jag är pastor här. Jag trodde att det var någon därinne.
-Jag har inte gått i kyrkan på åratal. -Är det en vän?
-Ja. -Vad är det med honom?
-Han har druckit lite för mycket. -Kan jag stå till tjänst?
Det behövs inte. Ursäkta.
Ni kanske inte kommer att tro mig, men jag hittade honom i en k yrka.
George, din dåre! Försvinn!
-Jag försöker ju hjälpa er. -Hur skulle ni kunna hjälpa mig?
Vill ni bli utpressad och ta livet av Duclos för Georges dagliga dos?
Jag visste inte att de skulle döda Jimmy.
Men det gjorde de p.g.a. er. Bara ni visste att han skulle möta mig.
Vad skulle jag annars ha gjort? Jag kan inte låta min bror dö.
-Varför dödade de Duclos? -Det vet jag inte.
-Det tror jag att ni gör. -Nej, jag svär.
-Ni har visst lätt för att svära. -Jag var kär i Jimmy.
Om ni ändrar er kan ni ringa mig på det här numret.
-Sherman. -God morgon, polischefen.
Jag vill prata med er.
-Vad gör alla poliser här? -Söker igenom Morgensterns magasin.
-Vem gav er tillstånd till det? -Kommissarie van Gelder.
Min styrka har annat att göra än att leka med er en söndagmorgon.
-I vårt fall är det viktigt att vi... -Vårt? När blev jag tillfrågad sist?
Ända sedan jag kom hit har ni motarbetat mig.
Jag misstänker att magasinet används till herointransporter till US A.
Får jag fortsätta nu?
-Se till att det går fort. -Tack, sir.
Om det är till nån hjälp kan jag tala om att Morgenstern suttit i fängelse.
Tack. Det är det.
Jag skulle vara tacksam om ni ville ta över. Det skulle se mer officiellt ut.
-Jag hoppas att ni vet vad ni gör. -Det ska se ut som en husrannsakan-
-men jag är ute efter fakturorna från den som levererat souvenirerna.
Har ni sett, sir?
-Är han inne? -Ja.
-Polisen. Det är en rutinkontroll. -Varför det?
Jag ber om ursäkt för denna meningslösa aktion-
-men jag är väldigt intresserad av dockan som hänger här utanför.
-Vad? -Följ med, så ska jag visa er.
I 150 år har vår familj respekterats av alla handelsmän i Amsterdam.
-Varsågoda. Sök igenom vad ni vill. -Vill ni inte veta vad vi letar efter?
Varför det? Vi har inget att dölja.
-Vem satte dit den och varför? -Det vet jag inte. Någon galning.
Det ska jag ta reda på. Jag ska avskeda den som har gjort det.
-Hittade ni det ni sökte? -Ja.
Jaså? Morgenstern har aldrig varit inblandad i narkotikaaffärer tidigare.
-Kände han till dockan där uppe? -Det gjorde han säkert. Hurså?
Jag såg honom tillsammans med Duclos flickvän i går kväll.
-Det berättade ni inte. -Det är hennes ansikte på dockan.
Kan ni vara så vänlig och tala om vad ni tror att det betyder?
Nej, vad betyder det?
Har ni stött på George Lemay under era ändlösa aktiviteter i Amsterdam?
-Ja, honom känner jag. -George Lemay greps i går kväll.
-För vad? -För att han var död.
-Vad hände? -En injektion för mycket.
Hans hjärta insåg det meningslösa i att fortsätta.
-Blev han inte mördad? -Nej, konstigt nog.
Stanna här.
Jag tänkte att det kunde intressera er.
Tack ska ni ha.
MR SHERMAN, RUM 616 - FRÖKEN LEMAY RINGDE KLOCKAN 17.40
Fröken Lemay?
Efter 20 år i branschen blir jag fort- farande äcklad av sånt här vansinne.
Jag vill ha rapporten i kväll.
-Vem gör något sånt här? -En narkoman. - Vem var hon?
-Astrid Lemay, sir. -Duclos flickvän.
-Det var tråkigt att höra. -De Graaf kanske har rätt.
Jag är förföljd av döden.
Dockorna kommer från Huyler, precis som Herta och pråmen Marianne.
Heroinet levereras i dockorna till Morgensterns magasin - huvudlagret.
Därifrån skickas det utomlands i dockor, biblar, pendlar och tyngder.
En sak till: den unga flickan Trudi bär alltid på en docka.
Hon kanske används som budbärare utan att hon vet om det.
Jag fortsätter till Huyler. Misslyckas jag tillämpar vi katastrofplanen.
Slut på meddelande nummer tre från Sherman i Amsterdam.
-Varför åker du till Huyler först nu? -För att det är den...18 i dag.
Jag förstår. 06.00 den 19. Klockan sex i morgon bitti.
Och de andra siffrorna är en position på kartan.
-Du missar inte mycket, du. -Nej, men jag har saknat dig.
Jag tänkte skriva.
Men du vet hur det var.
Jag förstår.
-Det där är Huyler. -Lejonkulan.
Paul, vad tänk er du på?
Jag tänkte faktiskt på min exfru.
Förlåt att jag frågade.
Jag tänkte på att ni absolut inte har något gemensamt.
-Hur var hon? -Hon var väldigt kärleksfull.
Mot andra män.
Det var mitt fel. Jag var aldrig hemma.
Jag vet inte om jag skulle vilja vara gift med dig.
-Vi f år väl se. -Löften...
-Vad finns det där? -Det är det jag hoppas få reda på.
-Hur då? -Jag åker till Amsterdam i kväll.
Klockan sex den 19 är ett möte. Det sätter jag...
Mitt liv på.
Marianne kommer att hämta upp heroinpartiet här.
Då vill jag vara med. De för nog in det hit.
-Varför här? -För att Marianne är från Huyler.
Om jag har rätt är jag tillbaka i Huyler någon gång i morgon bitti.
Och om du har fel?
Du är turist...på den här ön.
Nu tittar vi på den andra kartan. Dockfabriken...
Den ligger på norra sidan av ön, cirka 400 meter från borgen Linden.
Det finns en vallgrav som...
...som omger borgen och en vindbrygga.
Och på södra sidan av ön finns det ett hotell...
-Hejsan. -Hej.
Jag såg dig vid kyrkan tillsammans med mr Sherman. Han är min vän.
Ja, jag minns det.
-Är du här ensam? -Herta var tvungen att resa bort.
Vill du se mina dockor innan hon kommer tillbaka?
De tillverkas här på ön. Låt mig få visa dem.
-Jag hinner tyvärr inte. -Det är nära till borgen.
Och jag har inga andra vänner att visa dem för.
Ok ej, jag följer med.
Snälla du.
Å, dans!
De är jättefina. Var har du fått tag på dem?
-De är mina. -Det är klart. Jag ska inte ta dem.
Men du kan berätta det för mig. Jag är din vän.
De är inte riktigt mina.
Ibland måste jag ge bort dem till folk i present.
Trudi...vi kan väl ha en hemlighet tillsammans?
-Vem får du dockorna av? -Av mig.
Av mig. - Trudi, du fick ju inte ta hit någon.
-Men hon är min vän. -Det är jag också.
Låt dina två vänner vara tillsammans. Herta väntar där nere.
-Jag vill inte gå. -Snälla du.
-Du kommer väl och hälsar på igen? -Ja.
Tack så hemskt mycket för att ni tog hand om henne.
-Låt mig få visa er ut. -Jag hittar själv, tack.
Nej, inte den vägen. Den leder ut till gården. Det skulle störa dansen.
Den här vägen, tack.
Tack.
Nej!
Släpp mig! Nej! Nej!
Hjälp mig! Släpp mig!
-Nej! -Var inte rädd.
Var inte rädd.
Ni behöver inte vara orolig. Allt kommer att bli bra.
Titta.
Nej! Nej!
Era svin!
God morgon, mr Sherman.
Välkommen till min borg. Jag antar att ni hittade vad ni letar efter.
Men vi har väl träffats förut, inte sant?
Vem dödade henne?
Fröken Lemay, menar ni?
Det roade mig.
Hon var på väg att bli oförsiktig efter att hennes bror hade dött.
-Det passade oss inte alls. -Vem dödade Maggie?
Den andra unga damen? Det var ert fel att hon måste dö. Vaker flicka.
Vi kände tyvärr igen henne i dag. Hon var på en av våra gudstjänster...
-...häromdagen. -Jag ska döda dig, Meegeren.
Är den inte för vacker? Vi visste att ni skulle dyka upp förr eller senare.
Jag ska döda dig.
Ja, ni är inne på förbjudet område, min vän.
Ni har också dödat två av mina vänner.
Om folk bara kunde låta andra vara ifred och inte lägga sig i.
Varför gör de det? Om ni inte hade lagt er i hade ingen råkat illa ut.
Jag ska döda dig.
Jag försökte hjälpa kvinnorna. Jag försökte göra det fint för dem.
Ni kanske är intresserad av borgens guidebok. Hör på.
Ni befinner er nu i den berömda klockborgen.
Den finaste samlingen i Europa. Den finaste i världen, enligt vissa.
För besökarnas skull har vi installerat en bandspelare-
-för att visa hur det låter när varje klocka slår tolv samtidigt.
Vill ni höra, mr Sherman? Jag har anpassat maskinen lite.
För er skull.
Jag är verkligen besviken på er, men jag vill att ni dör en vacker död.
Ni är också konstnär. Ni ska få höra det finaste ljud jag har.
Ett gudomligt ljud som jag älskar.
Hör ni mig, mr Sherman?
Jag ska döda dig och den som gav order om att döda Maggie.
Jag har hört att ett ljud kan göra en person galen på en kvart.
Och döda en person på 20 minuter. Jag undrar hur länge ni står ut.
Försök.
Jag åker tillbaka till Amsterdam.
Fixa undan kroppen sedan.
Ja?
Jag förstår. På borgen. Och Meegeren är död?
I så fall är det bäst att ni gör det.
Nej, det sköter jag. - Polisinspektören!
Jag vill inte bli störd av någon.
-Jag förklarar i bilen. -Vart ska vi?
-Ni ville ju sätta fast den ansvarige. -Ja, men vem är det?
Morgenstern? Menar ni allvar?
Alla spår leder hit. Meegeren jobbade för honom, liksom alla andra.
-Ja, men har ni några bevis? -Jag har så att det räcker.
Morgenstern. Vi är från polisen.
-Vad vill ni? -Ni är arresterad.
-Vad är jag anklagad för? -Ni är arresterad.
Jag kan inte ta på mig skulden för alla...
God afton, mr Sherman.
Vi visste att det inte var Morgenstern, eller hur?
Vi hade ett bra system tills ni dök upp.
Inte så konstigt att De Graaf inte kom någonstans.
Handeln pågick mitt framför näsan på honom. I Trudis docka.
Jag njöt av det. Jag njöt av varenda minut.
Ett sorgligt slut på en lovande karriär.
-Så ska jag säga på er begravning. -Varför, van Gelder?
Här är en orsak - värd 60.000 dollar.
Nu!
Tänd!
-Var är han? -Han tog inte den här vägen.
-Han är på taket! -Han är på väg till floden!
Ta två bilar och blockera östra utfarten. - Vi tar andra sidan.
-Ska vi gå upp? -Nej, inte än.
Sherman, stoppa kedjan!
Sherman! Stäng av den!
Sherman! Snälla! För Guds skull! Stäng av den! Sherman!
Snälla Sherman! Stäng av den!